Tidligere i...
Kan du virkelig gøre det, der står på disse sider?
Det ville være noget at skrive i historiebøgerne.
Din dumme unge! Du tog det lort med ind i mit hus!
Du ved, hvor meget de holder øje med mig!
Det stjålne udstyr må være meget vigtigt.
Eller er det noget andet?
Onkel R, du må anføre de mennesker. Du må lede modstanden mod Jordrepublikken.
Hej, min elskede.
Du skulle have gjort mig til partner.
Jeg ser et stærkt lys. Et hvidt, blændende lys.
Manden, der voldtog mig.
Jeg fortalte det ikke engang til min forlovede.
Stakkels Connor anede det ikke.
Connor? Som i Connor Lang?
Ja.
Kendte du ham?
Seriøst?
Hallo?
Hvem der?
Amanda, du er min.
Okay, ham fyren, lagde du mærke til nogen kendetegn?
Race? Menneske? Votaner?
Nej, jeg kunne ikke se hans ansigt.
Altså, stearinlysene blæste ud.
Døren fløj åben, og han brasede ind.
Sagde han noget?
- Mit navn. - Så han kendte dig.
Jeg var borgmester. Hele byen kender mig.
Hvad er det, du ikke fortæller mig?
For mange år siden var der en mand i New York.
Han angreb mig.
Jeg så aldrig hans ansigt, men jeg troede, det var ham.
Og ja, jeg ved, det er umuligt, men...
Jeg ved det ikke. Selv hvis han på mirakuløs vis har fulgt mig hertil...
Hvorfor?
- Alligevel er jeg... - Okay, når jeg får fat i den fyr,
og det skal jeg nok få,
finder vi et vindue højt oppe at smide ham ud ad.
Skal jeg efterlade Tommy eller Irisa her
for at holde øje med dig?
- Nej, jeg er okay. - Ja?
Bare fang ham.
- Det er præcis, hvad jeg vil gøre. - Okay.
Kom så.
Lad os gå.
"Og den retfærdige mand
skar løgnene fra sin kones hjerte...
og forberedte det hellige måltid."
Er det den parabel, hvor den retfærdige mand tilbereder sin utro kone
og serverer hendes krop til middag?
Den er inspirerende.
Den er ulækker.
Hvad er der med jer castithianere?
Hør, jeg ved, du er vred på Stahma...
Hun er en derunjo.
Hun vendte min søn imod mig
og overbeviste mit slæng om at kaste mig ud i skidtet.
- Og du er ikke ansvarlig for noget af det. - Hvis side er du på?
Som en af dine tætte venner, og dem er der ikke just mange af...
Jeg er på den side, der vil se dig undgå nye forsøg...
på ekstrem selvsabotage.
Jeg har dræbt mænd, der har talt sådan til mig.
Første skridt er at indrømme, at der er et problem, rigtig godt.
Nu.
Nu skal du brænde de sære, castithianske skriftruller...
og fikse din familie indefra.
Gid, jeg kunne.
Virkelig?
Jeg har begået for mange fejl.
Stahma vil aldrig lade mig komme ind igen.
Tja...
Hvis du vil det nok, finder du en indgangsvinkel.
Du er en klog fyr. Altså, af en castithianer at være.
Meh Yewll.
På hjemmebesøg?
Jeg ved, arkerne er faldet.
- Lev. - Det er så længe siden.
Jeg vidste ikke, om du ville kunne genkende mig.
Du er ikke velkommen her.
Tilgivelse er en hellig dyd.
Nej, det er meget menneskeligt, og det er ingen af os.
Vi har brugt tid nok på at lære at tale som dem.
På at rocke deres slang.
Få styr på deres sprogbrug.
- Dagligdagsvaner. - Så de ville stole på os.
Lige indtil vi bedøver dem og skærer dem op i videnskabens navn.
Godt at se dig, Lev.
- Meh, skat... - Farvel Lev.
- Vil du ikke vide, hvorfor jeg er her? - Nej.
Er du ikke det mindste nysgerrig?
Okay, hvorfor?
Jeg er døende.
Lidt nervøs, hvad?
Mine nerver er ødelagte.
Jeg forstår.
Du aner ikke, hvad jeg gennemgår.
Åh, selvfølgelig gør jeg det. Det er din søster.
Nej, det har slet intet med Kenya at gøre.
Åh, jo, det har. Hun var kærlig.
Ja? Du elsker ingenting.
Altså, du ved ikke engang, hvordan man gør.
Hvordan kan du sige det?
Du og jeg er ens. Vi er begge...
ligeglade med andre. Vi er bare gode til at lade som om.
Det er ikke sandt. Jeg er ikke ligeglad med dig.
Nej.
Nej, folk som du og jeg snyder os igennem livet.
Ja? Og vores forhold ender katastrofalt.
Det foretrækker jeg, for sexen er bedre, når det ikke er kompliceret.
Så sig ikke, du holder af mig.
For det ønsker jeg ikke.
Jeg elskede ikke din søster, og jeg elsker slet ikke dig.
Hvordan kunne jeg, skatter? Du er ødelagt.
Hvor var den ild, da vi bollede?
Så havde jeg ikke måttet forestille mig hende.
Første gang er forspil.
Næste gang ødelægger jeg dig.
Du er min, Amanda.
Adrenoen.
Har du oplevet noget sært?
- Du ser frygtelig ud. - Nogle bivirkninger?
Kan du have fået en dårlig portion?
- Lad os gå indenfor. - Svar mig.
Jeg får min adreno direkte fra Varus Soleptor.
Kanalen er upåklagelig.
Så er jeg måske skør.
Hey.
Fortæl mig, hvad der går dig på.
Jeg så noget, jeg umuligt kunne have forestillet mig.
Så troede jeg, jeg blev forfulgt.
Jeg så Nolan, men...
Men hvad?
Intet. Det er lige meget.
Hey. Amanda.
Du har været igennem et frygteligt traume.
Churchill, følg hende hjem til McCawley.
- Nej. - Okay.
- Jeg er okay. - Du skal beskyttes.
- Jeg er okay. - Sig mig ikke imod.
I to, lav en kande tangbark.
Det er forkert, at de har overtaget Rafes hus.
Rafe fik som fortjent.
Han løj. Han skjulte en forbryder.
- Både han og Nolan. - Nolan troede, han gjorde det rigtige.
- Forsvar bare Nolan. - Til min død.
Så...
Jeg gennemsøgte dit hjem i morges,
fra ende til anden, jeg ledte efter spor af gerningsmanden.
Ved du, hvad jeg fandt?
Du fandt ingenting.
Det er sandt.
Og du mistænker, jeg selv knuste ruden.
Tja, kan du forklare det?
Nej.
Jeg fandt den her.
Sidst jeg tjekkede, var hallucinationer ikke en af bivirkningerne ved adreno.
Det er den bedste teori, jeg har.
Undskyld, Nolan. Jeg er bare træt.
Jeg har bare brug for lidt plads, okay?
Ja. Okay.
Ja.
Du tager pis på mig.
Hey, kan du vise mig vej til badene?
Brusebadet, du ved, vandet fra oven...
Skrub og...
Du aner ikke, hvad fanden jeg taler om, gør du?
Brusebadene er for de laveste liro.
- Lad mig gøre vandet klar til dig. - Jeg kan selv, tak.
Det er et privilegium at tjene Favi Christies far.
Hun er et vidunderligt ungt menneske.
Ja, jeg tror, jeg beholder hende.
Forresten er det...
Det er sødt af dig at sige det.
Jeg tror, jeg får mig sådan et.
Hvad?
Vær ikke bange. Jeg ville byde dig velkommen til vores hjem.
Jeg skulle være blevet i NeedWant.
Jeg fortalte Christie, at...
Christie gjorde ret i at ville have sin far tæt på.
Jeg ville hade at se min hanya tavos far bo på et bordel,
når vi har rigelig plads.
Tja, det er kun midlertidigt, til jeg finder mit eget sted.
I mellemtiden sørger vi for, du er komfortabel.
Judas Priest. Kan du...
Dæk dig venligst til.
Ved du, hvorfor castithianske kvinder bærer perlekjoler, når de bader?
Nej...
Kun deres mænd må være nøgne,
som Rayetso skabte dem.
På mange måder er mennesker mere...
frigjorte.
Ikke på alle måder.
Jeg ved, du fik Alak banket sidste år
og truede ham med endnu større skade,
hvis han fortsatte familieforetagendet.
Jeg vil forsikre dig om, han kun er en galionsfigur,
et knæfald for vores kulturs mandlige ortodoksi.
Jeg styrer familieforetagendet nu.
Det er jeg vel glad for at høre.
Jeg fortæller dig det,
fordi jeg ønsker, dit og Alaks forhold skal være stærkt.
Datak er ude af vores liv, og...
Du, Christie og barnet er dem, jeg ser som familie.
Jeg håber, du vil overveje at gøre dit ophold her permanent.
Åh, det vil jeg tænke over.
Gør det.
Og i mellemtiden...
må du nyde dit bad.
- God eftermiddag. - Gå.
Det kan jeg desværre ikke, Raiga.
Jeg sagde: "Gå."
Træd til side.
Sig, hvad du vil, og gå.
Jeg kan dårligt tale. Den puvako flækkede min læbe.
- Han fortjener en lønforhøjelse. - Du ved, du ikke er velkommen her.
Og jeg bærer angerfuldt mærkerne fra den lærestreg, du gav mig.
Men jeg er her for...
McCawley.
Datak.
- Hvad laver han her? - Rafe er familie.
Pottinger smed mig ud af mit hus.
Jeg var tilbageholden over for at være her,
men din kone, eller ekskone er det vel, beroligede mig.
Jeg lånte dine sutsko.
Jeg håber, det er okay.
Du sagde?
"Den faldne mand knælede i ydmyg bøn,
og Rayetso talte til ham og sagde:
'For selvom du er dækket af synder,
skal de ikke ramme dine børn.'"
Ved mit ufødte barnebarn
salter jeg disse rene blade...
med mine tårer...
og mit blod.
Og således skal de faldne rejse sig
og modtages med åbne arme.
Vent, han citerer et helligt skrift, lader, som om han er trist,
og du lader ham komme tilbage?
Hanatova, der er mange ting ved vores kultur,
jeg frygter, du aldrig vil forstå.
Han beder ikke om at blive taget tilbage som tandabolo, husets overhoved.
I mennesker ville vel kalde det besøgsret.
Det er det klassiske Ave Maria-trick.
Nej, han brændte Alak.
Du knuste din søns hånd!
Giv slip.
Der er love.
- Han skal ikke tæt på mit barn. - Shizhinolos protokol er blevet fulgt.
Jeg hævder min ret til at beskytte min æt.
Du er en væmmelig trold.
Nå, men hvilken familie rammer ikke en hård periode i ny og næ?
Jeg finder selv ud.
Hørte du noget?
Tommy, der er nogen derude.
Bliv der.
Tommy?
Tommy!
Det kan ikke være vulukot-fibrose.
Det sagde jeg jo, det var.
Det er umuligt. Vi designede insektet til at dræbe mennesker.
Kun mennesker.
Måske er det muteret.
Jeg ved bare, det dræber mig langsomt.
Vi har et serum.
Tror du, jeg ikke har prøvet kuren? Den virker ikke på indogener.
Du må have overset noget.
Jeg har en kontakt i Marin County.
Jeg kom her ikke for at blive helbredt.
Jeg kom for at blive tilgivet.
Du lider tydeligvis også af demens.
- Jeg tager et notat. - Meh!
- Vær ikke sådan. - Hvordan?
- Som mig selv? - Præcis.
Jeg kom for at sige farvel.
Farvelhilsner er overvurderede.
Smøg ærmet op, jeg vil tage en blodprøve mere.
Nej!
Lad os i stedet gå en tur.
Hvad fanden.
Yewll svarer ikke.
Hey! Tommy, hold dig vågen.
Dårlig idé at falde i søvn med hjernerystelse, makker.
- Du er ramt. Lad mig se. - Nej, det er fint.
- Irisa, lad mig se. - Det er ikke mit blod.
- Se? Kuglen ramte forbi mig. - Hvis blod er det så?
Det er over hele din arm. Over hele gulvet.
Hvor er Amanda?
Hun stak af.
Hun er rædselsslagen. Tvivler på alt, hun ser.
Langt ude på stoffer.
Hvorfor er du ikke ude at lede efter hende?
Hey, Defiance, der er en nødnyhedsmelding
fra alles yndlingsordenshåndhæver.
Alle, der ser frk. Amanda Rosewater,
bør gribe deres kalder med det samme.
I kender nummeret.
Ring til mig.
- Undskyld, jeg ledte bare efter... - Ja. Din mand.
Ja.
Ja, det hele handler om forsvundne personer for tiden.
Han svarer ikke på sin kalder.
Hvordan ved du, han ikke svarer på sin kalder?
Jeg arbejder for ham.
Han er svær at få fat på.
Jeg ved aldrig rigtig, hvor han er længere.
Det lyder, som om du mister din charme, nygifte.
Måske kan jeg hjælpe dig med at finde ham. Jeg har snart pause.
Var det sådan, Alak smadrede sin hånd? Hans far?
Kan du tro det?
Og i dag sneg han sig næsten tilbage i Stahmas nåde.
Castithianere. De er skøre.
Jeg har boet hos dem, lært deres sprog,
lavet deres klamme mad, og de behandler mig stadig som et udskud.
Men Datak... Datak får lov at sone.
Jeg forstår bare ikke disse mennesker.
Man kan udføre alle mulige ritualer,
men i sidste ende må man gå i deres sko,
som vi nattevogtere siger.
Okay, og hvordan skal jeg så "gå i deres sko"?
Kom og leg med mig?
Hvad mener du?
Det er en hemmelighed.
- Kom nu. - Okay, pas på dig selv.
Favi Tarr, hvad søger du?
Noget mærkeligt.
Din castitunge kender også vores sprog.
En af dens mange anvendelser.
Lad os gå ovenpå.
Champagnerummet.
Din ånde er forresten meget irathisk.
Hvad vil du have?
Jeg vil gøre forretninger med dine spionchefer.
Du er blevet mindre nyttig.
Det samme gælder din stilling i byen.
Men din kone har været meget gavmild og har støttet vores sag.
Jeg tænkte over, om din irathiske guddom
havde givet dig en hjerne så tiltalende som din krop.
Men Irzu er vist en nærig gud.
At afskrive Datak Tarr fra ethvert kapløb er et utroligt dårligt væddemål.
Så er det nok. Jeg har kunder, rigtige kunder.
Så hvad vil du have fra Votanis-kollektivet?
Lad os først se, hvad jeg kan tilbyde.
Defiance er i en tilstand af politisk forandring.
Med de rigtige alliancer, som jeg selv kan skabe,
kan disse forandringers retning styres.
Og hvilken retning forestiller du dig?
Væk fra Jordrepublikken.
Du har min fulde opmærksomhed.
Hvis de forbandede kameraer stadig virkede,
havde vi fundet hende nu.
Mine kilder fortæller mig, man ikke har kunnet skaffe blå djævel i byen i ugevis.
Men Amanda lader til at have et uendeligt lager.
Har du noget at sige til det?
Amanda er voksen.
- Jeg hjælper hende som ven. - Ja, men jeg ser det på en anden måde.
Jeg ser en, der er så desperat efter at knalde,
at han vil gøre hende til en junkie.
Amanda ville give dig en lussing for det.
Ja, hun ville.
Men Amanda er her ikke. Så måske vil du give mig en lussing?
Forsvare hendes ære?
Jeg spørger dig denne ene gang. Puttede du noget i hendes adreno?
Et hallucinogen eller en votanvoldspille?
Du er fyret.
Vi er langt forbi det nu.
Hvad skal det betyde?
Det betyder, du behandlede Amanda dårligt.
Så hvis du vil have skiltet tilbage, må du fjerne det fra min døde krop.
Det er ikke en dårlig idé.
Hvis du vil give et skud, så gør det bare, men gør det ordentligt.
For ni måneder siden døde jeg nemlig. Det holdt ikke. En sand historie.
Connor?
Vi er ikke færdige her.
- Hey! - Nolan! De har fundet Amanda.
- Er du okay, chef? - Amanda?
Amanda? Amanda. Hey. Se på mig.
Sådan. Kan du høre mig? Amanda?
Hey.
Hey. Kom nu.
Connor?
Jeg fandt håret. Mit hår.
Du tog min børste.
Hvad snakker du om?
Kan du være en mand i forhold til det her?
Noget? Et eller andet?
Du er ikke virkelig. Du er død. Du døde i denne by.
Du blev skudt af en irathisk terrorist.
Det tror du ikke på, gør du?
Jøsses, Niles, min morder?
Det er tydeligt, hvis man kigger på fakta.
- Hvad? - Men det har aldrig været din strategi.
Sandheden er din fjende.
Den får én til at se nogle ubehagelige ting.
- Hold kæft. - Tag Amanda.
Vores pige. Så smuk.
Og at have hende ville hjælpe dig til at være mig?
Du bliver aldrig mig.
Tilfældigvis glemte jeg at takke dig for uret.
Bulovaet. Gamle verden.
Det var bare lidt akavet, eftersom jeg dårligt kender dig.
Skulle det være en undskyldning?
Det var en gave.
Skoledrengsforelskelse.
Lille Niles første år. Så sødt.
Men du vidste, vi alle grinede ad dig, ikke?
Alle gymnasieeleverne. Det var så tydeligt.
Grinede du?
Ja, jeg gjorde.
Hvad kan jeg sige? Jeg var 17. Jeg syntes, det var sjovt.
Livet var meget sjovere,
før Votanis-kollektivet ødelagde stedet.
Kan du ikke huske, du holdt mig? Du...
Jeg fortalte dig, du ville klare den,
og votanerne ikke kunne gøre os noget.
- Det var en løgn. - Ja.
Og det, de gjorde mod Coleman. Det var det værste.
Jeg kom aldrig over den dag.
Jeg tror...
Jeg tror, måske...
Det er derfor, jeg er, som jeg er.
Nej.
Når nogle børn bliver født, kommer de bare forkerte ud.
Det var derfor, du stirrede på mig.
Det var derfor, du stjal håret fra min børste.
Derfor fulgte du mig til New York.
Du er en syg lille pervers én, der fortjener at dø.
Hun bliver ved med at røre hans nakke. Her.
Vi ser på det. Hjælp mig med at få hende over.
Jeg har set det i soldater ude vestpå. Det er et EGO-implantat.
Det her er defekt. Får vi det ikke ud, dør hun.
- Hvad er et EGO? - Det er et militærimplantat.
Det er ét med kroppen og sender informationer.
- Skal de ikke hjælpe en i kamp? - Ikke hvis de er i stykker.
Hvis delen er kompromitteret, kan den stoppe hjertet eller skære rygraden over.
- Kæmpede du i De Blege Krige? - Gjorde alle ikke det?
Doktor!
Hvor fanden er hun?
Tingene har ændret sig så meget, siden vi først ankom.
Vi kom for at ændre denne verden, og det gjorde vi.
Det er smukt.
Vi kom for at ødelægge denne verden, og det gjorde vi.
Og denne by stinker.
Der er ingen poesi i dit hjerte mere.
- Mere? Var der nogensinde det? - Ja.
"Vores kroppe var templet,
og vores bønner var så smukke,
at de må have fået Gud til at græde."
Min Meh Yewll.
Du har altid kunnet smelte mig.
Jeg skrev det for at komme i bukserne på dig.
Det virkede.
Tror du, du nogensinde kan tilgive mig?
For at forlade dig?
Jeg har savnet dig.
Jeg måtte af sted.
På grund af det, vi gjorde.
De var ikke dyr. De var folk som os.
De havde navne, de havde drømme, håb, fremtider.
- Jeg ved det. - Vi dræbte børn.
- Jeg sagde: "Jeg ved det." - Vi så dem dø og talte så forretninger.
- Lavede grin med det. - Galgenhumor.
Det ændrede dig. Jeg kunne røre dig, og du rykkede væk.
Du plejede at sige:
"En berøring kan helbrede."
Jeg vil helbrede dig.
Og vi lever lykkeligt til vores dages ende.
Jeg forstår.
Hvad?
Du kan ikke huske det.
Huske hvad?
Det er din velordnede indogen-hjerne, der bearbejder det uforklarlige.
Du husker, da jeg tog af sted.
Men ikke hvordan.
Du ville ikke huske det.
Nej, Lev.
Jeg døde for otte år siden, efter jeg åbnede mine årer,
og jeg efterlod dig med al den skyld.
Sig, du tilgiver mig.
Det gør jeg.
Kom med mig.
Det kan jeg ikke.
Det kan du.
Bare tag min hånd.
Vi vil være sammen.
- Hendes vejrtrækning er overfladisk. - Der er ingen læge.
Vi må operere. Hjælp mig, her.
Ja. Jeg er på sagen.
- Kom så. - Gør bandagen færdig.
Okay. Har du hende? Godt.
Okay. Steril spray.
- Har du gjort dette før? - Ja, klart.
For længe siden.
Overlevede patienten?
Er nu et godt tidspunkt til at slå skår i min selvtillid?
Undskyld.
Åh, jøsses.
Der er den.
Hvad?
Jeg kan ikke huske, om man skal skære rundt om det eller ned i det.
Ved du det ikke?
Jeg har måske ikke selv udført denne operation,
men jeg tror, han skar udenom det.
- Gør det. - Okay.
Nej! Skær ned i det først.
- Det fjerner sig selv. - Hvor fanden var du?
Fræk aftale.
Træk vejret. Jeg lukker det her sammen.
Se? Jeg har ikke lov at dø. Ikke i lang tid.
Hvorfor ikke?
Fordi disse folk behøver mig.
Det er min straf.
Åh, klart, Datak. Hvorfor tager du ikke bare for dig?
Er der noget ekstra, jeg kan bestille til dig til min middag?
Lidt beroligende te.
Du vil ikke tro på, hvordan min dag har været.
Jeg håber, mit hjem har hjulpet dig i en svær tid.
Ser jeg uoprigtig ud?
Sådan er dit ansigt bygget.
Godt, der er en stærk mand til at holde øje med sagerne,
mens Stahma og jeg arbejder os igennem denne hårde periode.
Vi er trods alt i familie. Bundet af blodet.
Okay.
Hvad vil du?
Jeg vil genvinde min plads i familien.
Jeg vil have mit liv tilbage.
Det bliver svært.
Rafe, du forstår, hvor vigtig disciplin er.
Du har opfostret tre børn.
Det vigtigste er at vide, hvor man trækker grænsen.
Og jeg fortryder, jeg gik over stregen med Alak.
Synes du?
Jeg vil gøre situationen med min søn og Christie god igen.
Et par ord fra dig kan måske overtale hende.
Med tiden, selvfølgelig.
Hvorfor fanden skulle jeg nogensinde hjælpe dig?
Jeg hørte, hvad der skete med Rupert, hans sønner, Hyatt og Josef.
I var tætte med familien, ikke?
Jo. Det var vi.
Ja. Jordrepublikken.
Jordrepublikken har taget så meget.
Dine miner.
Dit hjem.
Ja, men alle har det hårdt.
Én mand kan ikke gøre meget alene.
Det lærte jeg, da jeg stak oberst Marsh med en brevåbner.
Tja, det, du gjorde, var dumt.
Måske.
Men havde jeg ejet 1.000 brevåbnere...
og 1.000 stærke hænder til at anvende dem?
Jeg har talt med Votanis-kollektivet.
Om hvad?
Våben.
Mit liv er afgjort blevet værre,
siden Jordrepublikken gjorde sit indtog.
Det er på tide, vi tager vores by tilbage.
Hvad siger du?
Du sidder stadig der.
Ja.
Jeg var bekymret for dig.
Jeg var ikke mig selv.
Nej, det ved jeg.
Hvordan har Tommy det?
Irisa... Gud, tænk, at jeg skød hende.
Tommy er stædig. Du missede Irisa.
Nej, jeg gjorde ej.
Jeg så tydeligt, at...
Jeg hallucinerede.
Ja.
Hey.
Lad være.
Undskyld.
Du ved, hvad du tror, du så...
Du ved godt, det, du måske hørte mig sige, ikke er virkeligt, ikke?
Hvordan skete det her med mig?
Enten kom du i kontakt
med en med et defekt EGO-implantat uden at vide det, eller...
Eller?
Eller også har nogen smittet dig med vilje.
Hvem ville gøre det?
Du lovede, proceduren var sikker.
Og du lovede et perfekt EGO-aggregat.
Ikke dette genbrugte Shtak fra Von Bachs skraldespand.
Jeg gjorde mit bedste.
I alle tilfælde virkede det.
Over de sidste tre uger er alle Amandas relevante minder
i stilhed blevet uploadet til min databank.
Vi er klar til næste skridt.
Godt.
Det er godt.
Hvordan endte vi med disse EGOer i os?
Åh, det sker engang imellem på slagmarken.
En EGO splittes i stykker og bliver implanteret i forskellige soldater.
Partikelvæggene må være blevet kompromitteret, da vi satte den i.
De små djævle ledte efter nye værter.
Og fandt os.
Hvilket er grunden til, operationerne normalt foretages i et laboratorium.
I et kontrolleret miljø.
Mine minder.
- Er de nogen steder? - Nej.
- De blev ikke optaget. - Hvad med...
Det i mit hoved?
Jeg gravede det ud.
Og destruerede det.
Så hvad vil du gøre?
Bare lade det sidde?
Nej, jeg tager det ud.
Bare ikke endnu.
Hvorfor?
Fordi jeg ikke er klar til at give slip på dig.